Mamma? Vad händer?
Seth Branson rymde.
-En polis är död. -Herregud.
De tycker att det ser arrangerat ut.
Stanna här.
-Jag följer med dig. -Nej!
Stanna här. Du är tryggare med alla poliser.
Är din mamma okej?
Nej, absolut inte.
-Varför gör Branson så här? -Kanske för att distrahera polisen
så att de letar efter sheriffen och inte honom.
Jag går till stationen och kollar läget. Var försiktig. Och lita inte på nån.
RINGER
Det här är Kieran. Lämna ett meddelande.
Kieran...
Jag vet inte om du vet, men Branson har rymt.
Din pappa ligger illa till.
Jag vet inte vad jag ska tro. Snälla, ring mig.
Noah.
-Jag hörde att Branson... -Jag vet.
Jag ville inte ha rätt den här gången.
-Vi måste hitta sheriffen. -Jag kan nog hjälpa till.
Den som hackade skärmen skickar en livesignal genom AV-systemet.
-Kan du spåra den? -Jag försöker. Har du hört av Brooke?
-Nej. -Jag får inte tag i Audrey.
De kanske inte vet nåt.
Åh nej.
Var i helvete är mina riktiga kompisar?
Hon svarar inte.
BRANSON HAR RYMT. SHERIFFEN KIDNAPPAD. VAR FÖRSIKTIG!
Varför svarar hon inte på alla sms?
OKÄND
Hallå?
Hej, Emma. Har du kul på dansen?
Släpp honom. Det här handlar om dig och mig.
Knappast. Ikväll är det dags för den stora finalen.
Alla måste få se skräckföreställningen.
Folk vill se blod, och jag ska ge dem det.
Jag tänker hitta honom. Och sen ska jag hitta dig, din sjuka jävel.
Då får vi se vad du har lärt dig, Emma.
Hinner du få ihop alla pusselbitar och rädda honom?
Eller kommer Daisys hjärta att krossas, som hon krossade Brandons?
Det är upp till dig. Men en sak kan jag lova:
Det blir ett slag i magen.
Mördaren ringde. Det är dags för den stora finalen.
Självklart. En stor, illa genomtänkt halloweendans.
-Vi måste hitta sheriffen. -Jag har alla bra grejer på jobbet.
-Då går vi. Nu. -Okej.
Ledsen. Ingen går härifrån.
Vi måste till polisstationen, annars dör sheriffen.
Lyssna på henne.
Ni kan ta honom.
Mamma!
Jag sa åt dig att stanna på dansen.
Mördaren ringde.
Han sa att om jag inte pusslar ihop allt, krossar han Daisys hjärta.
Herregud. Han kommer att döda Clark.
Inte om vi hittar det han vill ha.
Du sa att kroppen såg arrangerad ut.
När han tog Will ristade han in en ledtråd på hans rygg.
Vänta. Jag behöver se honom.
Han har nåt i munnen.
Vad är det där?
Gud.
Brandon gjorde det åt mig.
Han lämnade presenter i trädet bakom vårt hus.
Mamma...
Det kanske är där Clark är.
Gud!
Brooke! Du skulle se din min.
Du liksom: "Herregud!"
-Den var obetalbar. -Du är en sån idiot, Grayson.
-Var fick du den ifrån? -Nån brud på Etsy.
Hon höjde priset inför halloween, men det var så värt det!
Nu är den min.
Audrey?
Hej.
Jag trodde inte att du skulle komma.
Inte jag heller.
Snygg mask.
Planerar du nåt stort?
Det är frestande.
Nåt psyko bär en och dödar våra vänner och folk tycker att det är ett skämt.
Det är för att folk i allmänhet suger.
Jag vet! Till och med de jag gillar.
Emma stack, Jake spionerade på mig
och alla andra är borta.
Det verkar som om du är min favoritperson på den här festen.
Ingen höjdardag hemma hos familjen Maddox, alltså.
Nej.
Vad för dig till min självömkansfest?
Jag hittade nåt som pekar på att Emma sover med fienden,
men hon ville inte lyssna, och jag orkade inte se det.
Nej.
Det kan inte vara Kieran. Han är för snygg.
Fast Ted Bundy visade att snygghet inte utesluter galenskap.
Sant.
Jag vill bara inte att hon blir sårad.
Jag vet.
Du är bara rädd om henne. Det är vad vänner är till för.
Eller borde vara det.
Jag gillar den här riktig människa-grejen du kör med nu.
-Flirtar du med mig? -Knappast.
Vi bondar.
-Brudar före kukar. -Ta inte i för mycket.
Tjena!
Jag kommer visst lagom för lite het action mellan tjejer.
På tal om kukar...
Jag minns inte att jag bjöd dig, Jake.
Kom igen.
Jake är partyt.
Kan jag få ett amen?
Mamma!
Här borta!
Clark.
Clark, det är Maggie.
Lossa honom! Hör du mig?
Det är okej. Vi är här. Vi har dig.
-Maggie... -Det är okej.
Förlåt att jag missade dansen.
Ingen fara. Du kommer att ta med mig på många danser.
Ge mig de där.
Vänta.
-Maggie. -Det är okej. Jag har dig.
Nåt är fel.
Ingen fara.
-Herregud! -Herregud! Nej!
Nej! Hämta hjälp!
Stanna här!
Snälla, stanna hos mig.
-Ordna en förflyttning. -Kan ni säga...
-Mamma, jag är så ledsen. -Det här är mitt fel.
Jag skulle ha undersökt honom. Jag kunde ha stabiliserat honom.
Sjukvårdaren sa att du inte kunde ha gjort nåt.
Skitstöveln höll honom vid liv för att få se mig försöka rädda honom.
-Jag vet. -Och gjorde så att jag dödade honom.
Jag vet. Precis som med Will.
Vi kan inte låta honom vinna.
Nej.
Du måste berätta för Kieran. Vi kan inte låta honom höra på nyheterna.
Okej. Jag ska hitta honom.
Och sen psykot som gjorde det här.
Nej.
Vi kan flytta honom nu.
Okej. Jag åker med Clark. Nån av poliserna får köra dig till stationen.
Vänta på honom.
Vi ses där.
Okej.
Emma.
-Jag kan inte prata nu. -Det vill jag inte heller.
Efter det du precis såg...
Behöver du nåt så hjälper jag gärna till.
Jag måste åka till stationen med mamma.
Brooke svarar inte. En polis åkte till festen, men jag har inte hört nåt.
Jag åker och kollar. Oroa dig inte.
Tack. Var försiktig.
Detsamma.
Först spionerar han på mig, sen dyker han upp med henne.
Män är svin.
Sant.
Hon är bokstavligen dummare än tåget.
Han får inte ut nåt av henne förutom det faktum att han retar upp dig.
Jag kan också reta upp saker.
Du, surfkillen!
Vad säger du om att dela en flaska av Bordeauxs finaste vin
-de senaste 50 åren? -Visst.
Gör några armhävningar.
-Snyggt spelat. -Tack.
Gör mig en tjänst. Släpp inte in kreti och pleti i huset.
Aj, aj, kapten.
Vänta lite. Jag är strax tillbaka.
Vänta.
-Vart ska du? -Jag måste pissa.
Du är genomblöt. Gå i poolhuset.
Som du vill, bitch.
Vi måste stanna här och hjälpa till med letandet.
Kan jag göra nåt för dig?
Nej, jag är okej.
Jag ska fräscha upp mig. Jag kommer strax.
NOAH FOSTER RINGER
-Noah? -Jag har nästan isolerat signalen.
Jag vet varför vi inte får tag i folk.
Sabotageprogrammet tar över webbkameror och stänger av ringsignal och meddelande.
De vet inte att vi har försökt kontakta dem.
Herregud. Han skär av oss från alla.
Typ.
Ja. Jag har det!
1221 Sparrow Drive?
Det är Brookes hus.
Vänta. Audrey och Jake är där och jag...
Jag skickade Piper för att se hur de mår.
Hälsa polisen att vi har honom.
INGA SNUTAR. DÅ BLIR ALLA FÖRSTASIDESNYHETER.
Emma?
Hör du mig?
Hämta mig på polisstationen med en gång.
Det här är sjukt.
Vi kör frivilligt rakt mot faran utan poliseskort.
-Polisen kan inte hjälpa oss. -Inte?
Jag är rätt säker på att de har stora gevär,
skyddsvästar och SWAT-team. Det här är USA.
Han sa inga snutar, okej?
Vi måste avsluta det här själva.
Om det här är den slutgiltiga uppgörelsen
kommer mördaren att försöka döda varenda en av dina kompisar,
en efter en, tills du är ensam kvar.
För du är tjejen som överlever.
I så fall är jag din besserwisserkompis.
Skit också. Jag kommer att dö.
Du kommer inte att dö!
Vi ska ändra slutet.
För helvete.
Borde inte du vara där ute och limma på din billiga Olsen-syster?
Jag vill inte bråka. Jag blir svartsjuk och säger idiotiska saker.
Förlåt för det jag sa om dig och din familj.
Okej.
Förlåt att jag anklagade dig för att spionera.
Ärligt talat så gjorde jag det.
Jag visste det!
Jag höll ögonen på dig.
Höll ögonen på mina bröst?
Nej, spionprogrammet raderades, men nån satte igång det igen.
Jag försökte bara ta reda på vem.
Varför sa du inte bara det?
För att jag är en fårskalle.
Och jag kanske ville se dina bröst.
Du har säkert sett en hel del. Stick!
Visst.
Har du sett Jake?
Svar nej.
Jake, är du där inne?
Herre...
Vänta. Vart ska du?
Vad väntar du på?
Vad i...
Audrey?
Jake?
Surfkillen?
De har spolat mig.
Jag har officiellt nått absoluta botten.
Brooke! Det är jag.
Seth?
Hur... Vad gör du här?
Nån satte dit mig.
Han bar mask, dödade vakten och släppte ut mig.
Jag visste hur det skulle framstå, så jag stack. Du måste tro mig.
Vem satte dit dig?
Jag vet inte.
Jag hade ingen annanstans att ta vägen. Snälla, släpp in mig.
-Vart tog alla vägen? -Jag vet inte!
Lyssna.
Hela den här grejen... Allt är ett misstag.
Den kvällen du kom till teatern var jag så jäkla glad att se dig.
Jag saknar dig. Jag saknar det vi hade.
Men vad de än säger om mig ska du veta att jag aldrig skulle skada dig.
Jag vet inte ens vem du är.
Jo, det gör du.
Allt det som hände innan har inget med oss att göra.
Vi hade nåt speciellt.
Du är speciell.
Jag vill tro dig...
...men det gör jag inte.
Varför släpper du inte in mig?
Seth?
Åh nej.
Nej! Släpp ut mig!
Nej, snälla! Släpp ut mig!
Släpp ut mig!
Nej!
Släpp ut mig!
Hjälp mig!
Är du säker på att signalen kommer härifrån?
Rätt säker.
Emma...
Herregud!
Piper.
Jag kommer att spy.
Vi kollar huset.
Emma, det är jag. Lugn.
Med en pistol.
Andas.
Varför ringde du inte?
Jag kände inte för att prata när du hade anklagat mig för mord.
-Kan du lägga ner den där? -Nej, det vill vi inte.
Vad gör du här?
Du sms:ade och ville träffas.
Nej, det gjorde jag inte.
Jag sms:ade inte mig själv.
FÖRLÅT. MÖT MIG PÅ BROOKES FEST.
Eller så gjorde du det. För att visa att du kan lita på honom,
för han kontrollerar sabotageprogrammet.
Vad hände med Piper?
Jag vet inte. Jag kom nyss.
Jag såg hennes bil och såg mig omkring.
Jag vill verkligen tro dig.
Varför skulle jag skada Piper?
För att hon fick reda på att du kanske är Brandon James son.
-Va? -Ja, va?
Vi pratade med Cassie James.
Hon sa att hennes barnbarn hälsade på och pekade ut dig.
Och du tror henne?
Jag vet inte vad jag ska tro.
Var har du varit hela kvällen?
Jag körde ut i skogen för att få vara ifred.
Jag övade skytte, fick ditt sms och kom hit.
Vad gäller Brandon James...
Det var mycket pappersarbete när pappa blev min vårdnadshavare igen.
Du kan titta på det. Det finns hemma.
Vi står inte varandra så nära, men han är den enda pappa jag har.
Herregud.
Du har inte hört.
-Hört vadå? -Åh nej.
-Vadå? -Kieran...
Din pappa blev överfallen.
Han klarade sig inte.
Jag är så ledsen.
Vi tror att han hittade nåt och sen...
Och sen hittade mördaren honom.
Mamma hann inte rädda honom.
Det är inte sant.
Ändå tror du att jag kan vara den där psykopaten?
Ta den här, och använd den om du inte litar på mig.
Eller hjälp mig att hitta den sjuka jäveln innan han skadar nån mer.
Det låter bra.
Nu letar vi reda på alla andra.
Brooke?
Jake?
Audrey!
Tuggummipop har aldrig låtit så skrämmande.
Stället är enormt. Noah, ta baksidan.
Skrik om du ser nåt.
Det blir inte svårt.
Ta den här.
Okej.
Men en observation i denna laddade stund:
Jag tycker inte att vi ska dela på oss. Jag går inte i pension om tre dagar.
Jag är inte tillbaka strax.
Åh nej.
Audrey.
Hjälp mig!
Herregud. Är det där Pipers handavtryck?
Jag vet inte.
Hallå! Helt onödigt! Lugna ner er.
-Vad i helvete hände? -Jag vet inte.
Jag och Brooke grälade och jag tog en promenad vid sjön.
När jag kom tillbaka var alla borta. Jag hittar henne inte.
Vad är det som låter?
Jag tror att det kommer från garaget.
Kolla verkstaden!
Frysen!
Brooke! Herregud! Hör du mig?
Få upp den nu!
-Brooke! -Ta emot.
Brooke! Säg nåt!
Herregud. Hon är så kall.
-Vi måste värma henne. -Jag fixar det.
Jake!
Jag andas fortfarande, äckel!
Hjärt-lungräddning är alltid bra.
Vad hände?
Branson var här. Han bara...
Han dök upp, och jag gömde mig här inne.
Jag hatar den här frysen.
-Vi måste hitta Audrey. -Kom.
Det är okej. Gå.
-Gå. -Jake, stanna här.
Jag är här.
Jag skyddar dig. Jag är här.
Åh nej.
Det kanske bara är spillt vin.
Tjockt, trögflytande rödvin.
-Noah? -Jag mår bra.
-Jag med. -Herregud.
-Vad hände? -Jag slog nästan in skallen på henne.
Mördaren var här. Han dödade Grayson och gav sig på mig.
-Hur överlevde du? -Ingen aning.
Jag såg masken, och sen blev allt svart.
Du och Brooke har tur som lever.
Den här killen brukar inte direkt efterlämna överlevande.
Jag vet inte det. Du har överlevt. Två gånger.
Ja, genom att vara hjälte.
Kan nån ringa efter läkare så att jag överlever?
-Mobilerna funkar inte. -Det finns en fast telefon i köket.
Fast telefon? Är det 1996, eller?
Vakta ni. Jag ringer mamma och försöker skaffa hjälp.
Jag hämtar en förbandslåda. Kan du hantera den här?
Ja, absolut.
Jag tar den.
Ringer du för att triumfera?
Inte alls. Du fick en seger.
Kom till saken. Det här är väl den stora finalen?
Här är jag. Kom och ta mig.
Liten hake, Emma. Det är inte bara dig jag vill ha.
-Va? -Just det.
Som jag sa: Det började med Daisy, men det slutar med dig!
Du får inte det ena utan det andra.
Herregud.
Var är hon?
Du är en smart tjej, Emma. Räkna ut det.
Där det slutade för Brandon James.
Bryggan vid Wren Lake.
Bara du, Emma, annars dör fler.
Mamma!
Herregud! Är du okej?
-Är du okej? -Du borde inte ha kommit!
Jag skulle inte ha lämnat dig. Förlåt.
Han är här.
Nej! Gör det inte!
Jag är här. Som du ville.
Inga fler lekar.
Inga fler masker.
Nej, syrran. Överraskning.
Piper?
Jag önskar verkligen att du kunde se din min.
Hashtag chocktillstånd.
Nej, det kan inte vara du.
Jo.
Så när vi bondade över att din pappa blev mördad pratade du om Brandon James.
Ja.
Och det var så lätt att övertyga dig om att det var hans son som höll i kniven.
Men det är 2015. Lite sexistiskt, kanske?
Du låtsades hjälpa mig. Du låtsades vara min kompis.
Och det svider när nån sviker ens förtroende.
Eller hur, mamma?
Min pappa litade på dig, och se hur det gick.
Pappa blev skjuten, jag slängdes åt sidan och Emma fick det perfekta livet.
Jag lovar. Det var aldrig min mening att Brandon skulle råka illa ut.
-Jag försökte skydda honom... -Du försökte skydda dig själv!
I 20 år har du låtit alla tro att det var min pappa som var monstret.
Men det var du.
Du har rätt. Men det var mina misstag, inte Emmas.
Om du vill skada nån, skada mig!
Det ska jag.
Men jag har lagt ner mycket tid och tankemöda på det här,
så jag vill njuta av stunden innan jag skär upp dig.
Jag fattar! Du hatar oss!
Men varför dödade du mina vänner? De hade inget med det här att göra!
För att se dig lida, Emma.
Fast de hjälpte till.
För vad gjorde dina bästisar, egentligen?
De filmade din första gång.
Den dag videon "råkade" släppas på nätet och jag var där och fick se det?
Obetalbart.
De räknar ut vem du är.
Nej, för elakingen gjorde det.
Och jag har honom bunden i min bagagelucka.
Du satte dit Branson.
En fördel med att skala bort masker
är att man ibland hittar den perfekta syndabocken.
Vill du veta hur hans historia slutar?
Branson skär halsen av Emma inför ögonen på mamma, innan han skär upp henne.
Men först får Emma in ett hugg med kniven hon gömmer bakom ryggen.
Just det. Fingeravtryck, syrran. Nybörjarmisstag.
Sen snubblar jag ut ur blodbadet
och rapporterar för hela världen att Lakewoodslaktaren är död.
Du har rätt. Det kommer hon att vara!
Nej!
Du är så förutsägbar.
Kära mamma, nu ska du få se henne dö.
Men du ska veta, syrran, att när det är hennes tur
ska jag låta henne förblöda ensam, på samma sätt som hon lämnade mig.
Nej!
Du krossade mitt hjärta, mamma.
Snälla, sluta.
Man sårar alltid de man älskar.
Nej!
Din störda bitch!
Nej, snälla.
Jag har en överraskning kvar innan jag skär upp dig.
Och det blir en total chock...
Audrey.
Herregud, Audrey.
Herregud. Tack.
-Bitchen pratar för mycket. -Mamma!
Emma...
Hur är det med dig?
Bra skjutet.
De kommer alltid tillbaka.
Mamma.
Har ni hittat nåt?
Team ett, ingenting i det här området. Vi fortsätter i norra delen.
Uppfattat, dykteam ett.
Det finns ett djup precis norr om er position.
Kvinnligt offer, 20-årsåldern...
Mamma.
Jag är så ledsen.
-Vi klarade oss. -Ja. Det är över.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Vi ses där.
De hittade Branson i bagageutrymmet på Pipers bil.
Han klarar sig.
Jag är bara glad att han mår bra.
-Vill du att jag tittar till honom? -Nej. Jag sitter hellre här hos dig.
Pistolen kom till användning ändå.
Jag är ledsen.
För att jag tvivlade på dig. Din pappa.
-Allt. -Jag vet.
Kan vi gå vidare efter det här?
Jag tror det.
-Jag åker med mamma. -Vi ses där.
Klassisk uppgörelse vid sjön. Då och nu knyts samman.
Tjejen som överlever åker med ambulansen,
-som nån förutspådde. -Exakt!
Fast idag sitter vi alla i ambulansen tillsammans.
Inte bokstavligen, för vi skulle inte få plats,
-men du fattar vad jag menar. -Ja.
Jag är bara glad att jag såg Emma springa in i skogen. Jag förlorade henne nästan.
Du var en riktig brottsbekämpande hjälte ikväll, Binyfiken.
Detsamma, Oskulden.
-Mår du bra? -Inte direkt.
Hej, det här är Noah Foster,
elev och överlevare efter Lakewoodslaktaren.
Jag sänder det sista avsnittet av Analys av ett brott,
istället för förra programledaren, den nu avlidna hjärnan bakom morden, Piper Shaw.
Nu när vi har klarat oss ända till slutet av vår egna slasherfilm
försöker vi bara ta in det vi har förlorat och komma fram till hur vi kan gå vidare.
Att se döden i vitögat får en att vilja vara lite mer förlåtande.
Hej.
Vi kanske upptäcker att förlusten av en älskad person leder till en ny kärlek.
Vi kanske ser det här som en chans att göra saker annorlunda
och förändras till det bättre.
Eller dra ett streck över det förflutna och börja om som en ny människa.
Vi är bara glada att det är över och att Lakewoodslaktaren är död.
Men det finns en sak jag inte förstår.
Piper Shaw erkände sina brott på klassiskt skurkvis,
men förklarade inte vem som attackerade henne och Will Belmont
i den övergivna byggnaden.
Hon kunde ha slagit sig själv i huvudet och hittat på allt,
men Will bekräftade historien.
BRANDON James Söks i skogen
5/11/94 Sökandet avslutat Förmodad DÖD
Jag älskar ett bra Hollywoodslut men jag måste fråga mig:
Vem bar masken den kvällen?
Komplicerar jag saker i onödan?
Eller kommer det mer?